Kun vuorille käyn
Sulosoinnun kuulen
Kun lauluissa sen
Ajat menneet soi
Kun laulaa mä saan
Kera vuorten tuulen
Niin onnen ja rauhan se mulle toi
Kuin lintunen lennellä tahtoisin
Kohti taivaita vaan
Kuin tuuli mä ilmassa kiitäisin
Yli vuorten ja maan
Kuin lähde mä tahtoisin auringon valovuon heijastaa
Ja laulella vain
Halki yön kunnes aamu jo saa
Mä vuorille käyn
Suru milloin valtaa
Ne lohtua suo
Aina laulullaan
Niin toivoa saan
Kun sen laulun kuulen
Ja kun laulaa...
...saan
o.p.e.n.s.u.b.t.i.t.l.e.s.org
Salzburg, Itävalta 1930-luvun loppupuolella
Halleluja, halleluja
- Abbedissa. En löydä häntä mistään. - Mariaako?
- Hän on taas poissa. - Pannaan hänelle lehmänkello.
- Ehkä hän on eläinten luona. - Tutkin kaikki tavalliset paikat.
Kun kyseessä on Maria, kannattaa etsiä epätavallisista paikoista.
Toivottavasti tämä poistaa epäilykset-
- Marian tulevaisuudesta täällä.
Yritän aina uskoa epäilyksiini, sisar Berthe.
Mustankin lampaan villa lämmittää.
Me emme nyt puhu lampaista.
Kaikista noviisikokelaistamme Maria on vähiten...
Lapset!
Keskustelemme kokelaiden sopivuudesta.
Noviisien valvoja ja kokelaiden valvoja-
- yrittivät auttaa esittämällä vastakkaisia näkökantoja.
Mitä sisar Catherine ajattelee Mariasta?
Hän on ihana tyttö toisinaan.
- Sisar Agatha? - Hänestä on helppo pitää joskus.
- Sisar Sophia? - Hän on kiva, mutta aina vaikeuksissa.
Juuri sitä minäkin sanoin.
Hän puiden latvaan kiipeilee
Ja vaatteet repeää
Hän messuun saapuu tanssien, portaissa viheltää
Alle päähineenkin hän hiukset kähertää
Ja laulu kaikuu joskus luostarissa
Hän kappelista myöhästyy
Mutta katuu tosissaan
Hän tulee aina myöhässä
Paitsi ruokalaan
On pakko kallistua kantaan valitettavaan
Maria tekee hallaa luostarille
Haluaisin hieman häntä puolustaa
Maria minua naurattaa
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi taivaan pilven pyydystää?
Millä sanalla kuvata voi Mariaa?
Tuuliviiri
- Hupakko - Pelle
Kaikenlaista hänelle opettaa voisi
Paljon hänen pitäisi ymmärtää
Miten hänet saan puhetta kuuntelemaan?
Miten voi aallon rantaan pysäyttää?
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi vilkkaan kuunsäteen...
...kesyttää?
Hän mut hämmentymään saa, ajat, paikat katoaa
En tiedä koskaan, minne harhailin
- Arvaamaton kuten sää - Haaveita on täynnä pää
- Hän on kiltti - Paholainen
Suloisin
Hän muut hermostumaan saa, herhiläiset suututtaa
Hän saa tanssijalta rytmin hukkumaan
- Hän on herkkä, riehakkain - Arvoitus ja lapsi vain
- Hän on riesa - Hän on aarre
Hän on tyttö
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi taivaan pilven pyydystää?
Millä sanalla kuvata voi Mariaa?
- Tuuliviiri - Hupakko
Pelle
Kaikenlaista hänelle opettaa voisi
Paljon hänen pitäisi ymmärtää
- Miten hänet saan... - Puhetta kuuntelemaan?
Miten voi aallon rantaan pysäyttää?
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi vilkkaan kuunsäteen...
...kesyttää?
Voit mennä sisään, Maria.
Tule tänne, rakas lapsi.
- Käy istumaan. - Anteeksi, mutta en mahtanut mitään.
- Näin vuoret ja... - En halunnut kuulla anteeksipyyntöäsi.
- Antakaa minun pyytää anteeksi. - Jos se helpottaa oloasi.
Taivas oli sininen, ja kaikki oli vihreää, ja oli pakko mennä.
Untersberg johti minua yhä ylemmäs kohti pilviä.
- Entä jos olisit eksynyt? - En voisi ikinä eksyä siellä.
Minähän kasvoin vuorella. Se johti minut tänne.
Kiipesin lapsena puuhun, josta näin puutarhanne.
Sisaret ahersivat, ja kuulin heidän laulavan.
Minun täytyy tunnustaa muutakin. Lauloin vuorella ilman lupaa.
- Luostarin säännöt eivät päde siellä. - Haluan laulaa kaikkialla!
- Ja sanon kaiken aina suoraan. - Sitä kutsutaan rehellisyydeksi.
Se on kamalaa! Sisar Berthe käskee aina suudella lattiaa kiistan jälkeen.
Nykyään suutelen lattiaa heti, kun näen hänet. Siten säästyy aikaa.
Maria, kun näit meidät muurin yli ja halusit joukkoomme-
- et välttämättä ollut valmis omaksumaan elämäntapaamme.
En, mutta rukoilen ja yritän ja opinkin koko ajan!
- Mikä on tärkein oppimasi asia? - Jumalan tahtoa pitää seurata.
Maria, Jumalan tahto on, että jätät meidät vain vähäksi aikaa.
Älkää lähettäkö minua pois! Täällä on kotini, perheeni, koko elämäni.
- Mutta oletko todella valmis... - Olen!
Jos lähdet täältä tietäen, mitä vaadimme sinulta-
- näet, voitko vaatia sitä itseltäsi.
Tiedän, mitä minulta vaaditaan, ja pystyn siihen!
Kyllä, abbedissa. Jos se on Jumalan tahto...
Eräs perhe tarvitsee kotiopettajaa syyskuuhun asti.
- Lapsia on seitsemän. - Seitsemänkö?!
- Pidäthän lapsista? - Pidän, mutta seitsemän!
Ilmoitan kapteeni von Trappille, että menet sinne huomenna.
Hän on entinen laivaston kapteeni, hieno ja urhea mies.
Hänen on vaimonsa kuoltua ollut vaikea saada kotiopettajia pysymään.
- Miksi se on vaikeaa? - Herra osoittaa sen sinulle aikanaan.
Kun Herra sulkee oven, Hän avaa ikkunan jossain toisaalla.
Millainen päivä tää on?
Mietin
Mikä mua odottaa?
Mietin
Voisi olla jännittävää
Maailmassa kauas vaeltaa
Minun pitäisi riemua näyttää
Mikä minua jarruttaa?
Olen haaveillut seikkailuista
Uutta tahdon kokea
Nyt seikkailu on edessäni
Miksi tunnen pelkoa?
Kapteeni ja seitsemän lasta
Mikä siinä pelottaa?
Nyt jätän epäilykset ja huolet
Muuten takaisin kääntyä saa
Tahdon haaveilla siitä, mitä etsin
Etsin rohkeutta, joka katoaa
Rohkeutta palvella osaavasti
Korjata virheet loppuun asti
Näytän arvoni
Ja samalla
Näytän itselleni
Tuokoon minulle nyt kaikki pulmat
Parhaanikin ylitän
Uskon, että pian taitoni näytän
Ei jää epäselväksi, että uskon itseeni
Teen heihin vaikutuksen
Olen tiukka ja kiltti myös
Koko lapsikatras suloinen
Minua arvostaa ja tottelee
Askel askeleelta varmempaa on
Että kaikki onnistuu
Minä uskon, ettei voita kukaan muu
Ei jää epäselväksi, että uskon itseeni
Uskon aurinkoiseen säähän
Uskon myös sateeseen
Uskon, että kevät tulee uudelleen
Näet lisäksi, että uskon itseeni
Enemmistö ei tuo voimaa
Voimaa ei tuo rikkaus
Voimaa saa, kun hiljaa uinahtaa
Sitten herätys jo tekee hyvää
Luotan siihen, mihin uskon
Luotan siihen, mitä teen
Minä uskon vain itsevarmuuteen
Apua.
Minä uskon vain itsevarmuuteen
Näet lisäksi, että uskon...
...itseeni
Päivää, tässä minä olen!
Olen uusi kotiopettaja, kapteeni.
Ja minä olen vanha hovimestari, neiti.
Hauska tutustua.
Odottakaa tässä, olkaa hyvä.
Muistakaa jatkossa, että talossa on huoneita, joissa ei käydä.
- Miksi tuijotatte minua? - Ette näytä merikapteenilta.
Ettekä te näytä kotiopettajalta. Kääntykää ympäri.
Riisukaa hattu.
- Teidän täytyy vaihtaa vaatteita. - Minulla ei ole muuta.
Luostari antaa vaatteemme köyhille.
Köyhät eivät huolineet tätä.
En ehtinyt ommella uutta pukua. Minä osaan ommella.
Hankin teille kangasta vielä tänään, jos mahdollista.
Neiti... Maria, en tiedä, mitä abbedissa kertoi.
Olette kahdestoista kotiopettaja vaimoni kuoleman jälkeen.
Toivottavasti päihitätte edeltäjänne. Hän viipyi vain kaksi tuntia.
Mitä vikaa lapsissa on, herra?
Ei mitään. Vika on kotiopettajissa.
He eivät pidä kuria, jota täällä vaaditaan. Muistakaa se.
Lasten pitää opiskella aamupäivisin, ettei kesäloma mene hukkaan.
Iltapäivisin he marssivat ulkona. Nukkumaanmenoajasta ei jousteta.
Heidän pitää käyttäytyä jatkuvasti kunnolla, ja te olette komentaja.
Tämä on uusi kotiopettajanne Maria-neiti.
Astukaa vuorollanne esiin ja kertokaa nimenne.
Opetelkaa nämä signaalit.
- Liesl. - Friedrich.
- Louisa. - Kurt.
- Brigitta. - Marta.
Gretl.
Katsotaanpa, miten hyvin kuuntelitte.
Minun ei tarvitse viheltää heille. Käytän heidän mukavia nimiään.
Tämä on suuri talo, enkä halua, että täällä huudetaan.
Opetelkaa käyttämään tätä. Lapset auttavat.
Jos minulla on asiaa, kutsun teitä näin.
Ei käy, herra! En vastaa vihellykseen.
Pillillä ei kutsuta lapsia eikä varsinkaan minua.
Se tuntuisi liian nöyryyttävältä.
Olitteko noin hankala luostarissakin?
Olin paljon hankalampi.
Anteeksi, mutta mikä on oma signaalinne?
Kutsukaa minua kapteeniksi.
Lepo.
Nyt kun olemme yksin, kertoisitteko vielä nimenne ja ikänne.
Olen Liesl. Olen 16 enkä tarvitse kotiopettajaa.
Hyvä tietää. Ollaan sitten kavereita.
Minä olen Friedrich. Olen 14 ja mahdoton.
- Kuka sellaista väittää? - Josephine-neiti, eräs edeltäjänne.
Minä olen Brigitta.
Et kertonut, miten vanha olet, Louisa.
Minä olen Brigitta. Hän on Louisa ja 13-vuotias. Olette älykäs.
Olen 10, ja teillä on ruma mekko.
Et voi sanoa noin, Brigitta.
- Eikö se sinusta ole ruma? - On, mutta Hilda-neidin oli rumempi.
Minä olen Kurt, 11 vuotta. Olen parantumaton.
Mitä se tarkoittaa?
Et taida haluta, että sinua kohdellaan kuin lasta.
Minä olen Marta. Täytän seitsemän tiistaina.
- Haluan ruusunpunaisen sateenvarjon. - Se on minunkin lempivärini.
Sinä olet Gretl, ja olet viisivuotias. Sinähän olet jo iso neiti.
Minä olen ensi kertaa kotiopettajana.
- Ettekö tiedä työstä mitään? - En. Tarvitsen hyviä neuvoja.
- Käskekää isän hoitaa omat asiansa. - Myöhästykää päivälliseltä.
- Ryystäkää aina keittoa. - Ja niistäkää jälkiruuan aikana.
Älkää uskoko yhtään, mitä he sanovat. Minä pidän teistä.
Lähtekääpä kävelylle, lapset. Isänne käski. Menkää nyt.
Olen taloudenhoitaja rouva Schmidt. Vien teidät huoneeseenne.
Voi lapsiraukkoja...
Teillä oli onnea. Helga-neiti sai käärmeen.
Hyvää iltaa.
- Hyvää iltaa, lapset. - Hyvää iltaa, Maria-neiti.
Onpa hupaisa tapa. Opitteko tuon luostarissa?
En.
Se on reumatismia.
Anteeksi, mutta taisimme unohtaa ruokarukouksen.
Kiitos, Herra, tästä ruuasta. Aamen.
Haluan kiittää teitä kaikkia siitä lahjasta, jonka panitte taskuuni.
Mistä lahjasta?
- Se on salaisuus, kapteeni. - Älkää sitten puhuko siitä pöydässä.
Tajusitte, miten minua hermostutti uudessa talossa-
- ja että halusin teidän hyväksyvän minut.
Oli hyvin huomaavaista ottaa minut vastaan-
- niin lämpimästi ja iloisesti ja mukavasti.
- Mikä nyt on, Marta? - Ei mikään.
Nautimmeko kaikilla aterioilla vai vain päivällisillä-
- teidän johdollanne näistä ihmeellisistä ruuansulatusvaivoista?
Lapsilla ei ole hätää. He itkevät ilosta.
- Hyvää iltaa, Rolfe. - Iltaa. Onhan kaikki kunnossa?
- On toki. Onko uutisia? - Voi olla. Onko kapteeni kotona?
- Hän syö päivällistä. - Perheen kanssako?
Hänen pitää saada tämä sähke nyt heti.
Teille on sähke.
- Franz, kuka sen toi? - Nuori Rolfe tietysti.
Saanko nousta pöydästä, isä?
- Lapset, lähden aamulla Wieniin. - Joko taas, isä!
Kauanko olet poissa, isä?
En tiedä vielä.
- Tapaatko paronittaren? - Ei kuulu sinulle!
Itse asiassa kyllä, Louisa.
Miksemme me saa ikinä tavata häntä?
Te saatte tavata paronittaren. Tuon hänet tänne käymään.
- Tuon myös Max-sedän. - Max-sedän!
Rolfe!
- Älä, Liesl, emme saa. - Etkö odota minua tämän takia?
- Tietysti. Minun oli sinua ikävä. - Miten ikävä?
Aioin lähettää sinulle sähkeen, että voisin tuoda sen.
- Sehän on hyvä ajatus. Tee se! - Mutta minähän olen tässä.
Lähetä nyt minulle sähke. Se alkaa näin: "Rakas Liesl..."
"Rakas Liesl. Haluaisin kertoa, mitä ajattelen sinusta. Stop."
"Ikävä kyllä sähke on jo nyt liian kallis. Terveisin Rolfe."
"Sydämellisin terveisin."
"Rakkain terveisin..."
Saanko vastauksen?
"Rakas Rolfe, stop. Älä lopeta. Oma Lieslisi."
Kunpa meidän ei pitäisi aina odottaa sähkeitä. Milloin näemme taas?
Voisin tulla tänne vahingossa-
- kun vien sähkettä eversti Schneiderille, joka asuu...
Se on salaisuus. Älä kerro isällesi. Hän on niin... itävaltalainen.
- Kaikkihan me olemme. - Toiset haluavat olla saksalaisia.
He aikovat...
- Toivottavasti isäsi ei käy huonosti. - Hän on sankari. Hän sai mitalinkin.
Tiedän sen. Olen huolissani hänen tyttärestään.
- Minustako? Minkä takia? - Sinä olet niin...
- ...pikkuinen! - Minähän olen kuudentoista.
On kohtalos kuin sivu tahraton
Vaan aika senkin täyttää
Kuin arvoitus maailma sulle on
Ken ihmeet saa sen näyttää?
Ken näyttää?
Kuudentoista ikäinen olet siis
Lapsuus jo taakse jää
Maailman vaarat uhkaa ja vaanii
Voivat sun yllättää
Kuudentoista ikäinen olet siis
Miehiin et luottaa saa
Seikkailijat tai irstailijat
Voi turmaan sun kuljettaa
Maailma vaanii loukkuineen
Ja houkutuksineen
Miehet sun konnankoukkuineen
Voi viedä saaliikseen
Kunnon miehen tarvitset, viisaan
Neuvot ken antaa ties
Täytin äskettäin seitsemäntoista
Kai mä oon se mies
Kuudentoista ikäinen olen vain
Lapsellinenkin kai
Pojat kun väittää kauniiksi
En siis kuunnella saisi, vai?
Kuudentoista ikäinen olen vain
Viattomuudessain
Mitään en noiden irstailijoiden
Metkuista tiedä lain
Maailma vaanii loukkuineen
Ja houkutuksineen
Miehet mun konnankoukkuineen
Voi ottaa saaliikseen
Kunnon miehen tarvitsen, viisaan
Neuvot ken antaa ties
Täytit äskettäin seitsemäntoista
Kai sä oot se mies
Sisään.
Rouva Schmidt.
Tässä on pukukankaita, jotka kapteeni tilasi kaupungista.
Näistä tulee kauneimmat pukuni.
Saisinkohan vielä lisää kankaita?
- Montako pukua tarvitsette? - Tekisin lapsille leikkivaatteet.
Von Trappin lapset eivät leiki. He marssivat.
- Onko se teistä oikein? - Vaimonsa kuolemasta lähtien...
...kapteeni on johtanut taloa kuin laivaa.
Ei kuulu musiikkia eikä naurua. Mikään ei saa muistuttaa vaimosta.
- Se on väärin. - Niin. Mitä pidätte huoneestanne?
- Saatte uudet verhot. - Uudetko? Nämä kelpaavat.
- Uudet on jo tilattu. - En todellakaan tarvitse niitä.
- Voinko kysyä kankaista huomenna? - Kapteeni lähtee Wieniin.
Kauanko hän on poissa?
Viimeksi hän viipyi paronittaren luona kuukauden.
Minun ei kai pitäisi kertoa tätä, koska en tunne teitä-
- mutta kapteeni aikoo naimisiin ennen kesän loppua.
- Hienoa! Lapset saavat uuden äidin. - Niin...
Hyvää yötä.
Isä, nyt ymmärrän, että minun pitää valmistaa lapset uutta äitiä varten.
Toivon, että heistä tulee onnellisia. Siunaa kapteenia-
- Liesliä, Friedrichiä, Louisaa, Brigittaa, Martaa ja Gretliä.
Ja mikä sen toisen pojan nimi olikaan? No, siunaa häntäkin.
Siunaa abbedissaa, sisar Margarettaa ja koko luostarin väkeä.
Ja rakas Jumala, vielä Lieslistä: auta häntä pitämään minua ystävänä.
- Aiotko kannella minusta? - Auta minua ohjaamaan häntä.
Isän, Pojan ja Pyhän hengen nimeen. Aamen.
Olin kävelyllä, ja ovi oli lukittu. En halunnut herättää kaikkia.
Näin, että teidän ikkunanne oli auki. Ettehän kerro isälle?
- Miten pääsit ylös? - Teemme kepposia kotiopettajille.
Louisa osaa kiivetä tänne hämähäkkipurkin kanssa.
Olitko kävelyllä ihan yksinäsi?
Pestään mekko tänään, niin kukaan ei huomaa sitä huomenna.
Pue tämä päällesi.
Pane mekko likoamaan ammeeseen ja tule sitten juttelemaan kanssani.
Sanoin, etten tarvitse kotiopettajaa. Taisin olla väärässä.
Pelottaako sinua, Gretl?
Pelkäätkö ukkosta? Jää tänne minun luokseni.
- Missä muut ovat? - He nukkuvat. He eivät pelkää.
Eivätkö? Katso.
Tulkaapa kaikki tänne sänkyyn. Tämän kerran...
- Nyt odotetaan poikia. - He eivät tule. Pojat ovat rohkeita.
- Eihän teitä pelottanut? - Ajattelimme, että teitä voi pelottaa.
- Olettepa huomaavaisia. - Se oli Kurtin ajatus.
Kurtin minä unohdin! Siunaa Kurtia.
Miksi se tekee tuolla tavalla?
Salama puhuu, ja ukkonen vastaa.
Salama on varmaan ilkeä.
Miksi ukkonen suuttuu? Minua itkettää.
Kun minua surettaa, ajattelen mukavia asioita.
- Millaisia asioita? - Tuota... mukavia asioita...
Narsisseja, vihreitä niittyjä, tähtitaivasta.
Kissojen viikset ja kasteiset kukat
Kuparipannut ja viirukkaat sukat
Ystävän kirjeen kun postista saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Ruskean ponin kun selässä laukkaan
Tai kun saan omenapiirakan maukkaan
Kun vuoren huipulle saan taivaltaa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Kun säästöporsaaseen pennejä karttuu
Kun lumihiutaleet ripsiini tarttuu
Talvi kun loppuu ja kevät kun saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Jos saan haavan
Taikka kaadun
Tai jos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois jo jää
- Auttaako se oikeasti? - Totta kai. Mistä sinä pidät?
- Joulusta! - Pupuista.
Käärmeistä!
- Kesälomasta. - Sähkeistä.
- Syntymäpäivälahjoista. - Kaikista lahjoista!
- Aivastamisesta! - Terveydeksi. Eikö olekin kivaa!
Kissojen viikset ja kasteiset kukat
Kuparipannut ja viirukkaat sukat
Ystävän kirjeen kun postista saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Ruskean ponin kun selässä laukkaan
Tai kun saan omenapiirakan maukkaan
Kun vuoren huipulle saan vaeltaa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Kun säästöporsaaseen pennejä karttuu
Kun lumihiutaleet ripsiini tarttuu
Talvi kun loppuu ja kevät kun saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Jos saan haa...
Enkö sanonut, ettei nukkumaanmenoajasta jousteta?
Ukkonen pelotti lapsia, ja minä... Kyllä te sanoitte.
Onko teidän vaikea muistaa yksinkertaisia ohjeita?
Ainoastaan ukonilmalla.
Liesl! Minne sinä katosit päivällisen jälkeen?
Minä itse asiassa...
Minä...
Me kaksi tutustuimme toisiimme.
Mutta nyt kello on paljon. Menkää heti nukkumaan.
Muistattehan vielä, että lähden aamulla matkalle?
Voisitteko myös muistaa, että talon tärkein sääntö on kuri?
Luotan siihen, että kun palaan, teillä on itsekuria.
Ennen kuin lähdette, haluaisin puhua lasten leikkivaatteista.
Maria-neiti... Olette lievästi sanottuna jankuttaja.
- He ovat lapsia! - Ja minä olen heidän isänsä.
Kun säästöporsaaseen pennejä karttuu
Jos saan haavan, taikka kaadun
Tai jos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois...
...jo jää
Katsokaa tuonne!
Tulkaahan jo!
Voimmeko tehdä tätä joka päivä?
- Etkö kyllästyisi? - Kyllä kai. Entä joka toinen päivä?
Kerran panimme liimaa Josephine-neidin hammasharjaan.
- Miten kiltit lapset tekevät kepposia? - Se on helppoa.
- Mutta miksi teette niin? - Isä ei muuten huomaa meitä.
Asiaa täytyy ajatella.
Tulkaa kaikki tänne! Teidän pitää laulaa paronittarelle jotain.
- Isä ei halua, että laulamme. - Ehkä hän muuttaa mielensä.
- Emme tunne yhtään laulua. - Emme edes osaa laulaa.
Ei tuhlata aikaa. Teidän pitää opetella.
Aloitetaan aivan alusta
Sieltä on hyvä aloittaa
- Kun luetaan, on alussa... - A B C
Kun lauletaan, on alussa Do re mi
Nämä nuotit alkuun kiirehtii
Do re mi
Do re mi fa so la ti
Yritän tehdä tästä helpompaa.
Do on alku nuottien
Re jo siitä eroaa
Mi on helppo, tiedän sen
Faraota tavoittaa
So se tahtoo torua
La ei sitä tajua
Titä seura vielä do
Se on kaiken A ja O
- Do... - On alku nuottien
- Re... - Jo siitä eroaa
- Mi... - On helppo, tiedän sen
- Faraota... - Tavoittaa
So se tahtoo torua
- La... - Ei sitä tajua
- Titä... - Seuraa vielä do
Se on kaiken A ja...
- Do... - On alku nuottien
Re jo siitä eroaa
Mi on helppo, tiedän sen
Faraota tavoittaa
So se tahtoo torua
La ei sitä tajua
Titä seuraa vielä do
Se on kaiken A ja O
Do re mi fa so la ti do so do
Do-re-mi ja muut ovat vain laulun aineksia.
Kun on oppinut ne, voi laulaa miljoonia erilaisia sävelmiä.
So do la fa mi do re
Osaatteko laulaa sen?
So do la ti do re do
Pannaan ne nyt yhteen.
So do la fa mi do re
So do la ti do re do
- Hyvä! - Mutta se ei tarkoita mitään.
Keksitään siihen sanat joka säveltä varten.
Kun on nuotit muistissa
Mitä vain voi laulella
Kun on nuotit muistissa
Mitä vain voi laulella
- Do... - On alku nuottien
- Re... - Jo siitä eroaa
- Mi... - On helppo, tiedän sen
- Faraota... - Tavoittaa
- So... - Se tahtoo torua
- La... - Ei sitä tajua
- Titä... - Seuraa vielä do
Se on kaiken A ja O
Kun on nuotit muistissa
Mitä vain voi laulella
Do on alku nuottien
Re jo siitä eroaa
Mi on helppo, tiedän sen
Faraota tavoittaa
So se tahtoo torua
La ei sitä tajua
Titä seuraa vielä do
Se on kaiken A ja...
So do la fa mi do re
So do la fa ti
La so
Fa
Mi re
Ti do
So do
- Vuoret ovat upeita, Georg. - Pystytin ne sinua varten, kultaseni.
Georg osaa jopa 3 000 metrin korkeudessa kohottaa tunnelmaa.
- Varo, tai en kutsukaan sinua. - Minähän kutsuin itse itseni.
Te kaipasitte esiliinaa, ja minä kaipasin hyvää ruokaa...
- ...hienoa viiniä ja sopivia hintoja. - Max, olet mahdoton.
Enkä ole. Olen hyvin viehättävä siipeilijä.
Kuunnelkaa.
Se on Klopmannin luostarikuoro.
Sehän on hyvä, oikein hyvä.
Aion tutkia seutua. Jokin lauluryhmä odottaa jossain Max Detweileria-
- joka tekee siitä kuuluisan Salzburgin laulujuhlilla.
- He saavat maineen ja sinä rahat. - Asia muuttuu vielä.
Sitten minä saan myös maineen.
Mitä ihmettä tämä on?
He ovat vain täkäläisiä vintiöitä.
On todella jännittävää olla täällä luonasi, Georg.
- Puut ja vuoret ovat tavanomaisia. - En puhunut niistä.
- Olenko minä jännittävä? - Onko se mahdotonta?
- Ei, mutta se on epätodennäköistä. - Sinä aliarvioit taas itseäsi.
- Et ole täällä niin arvoituksellinen. - Omassa ympäristössänikö?
Tunnunko muka kuuluvani tänne lintujen, kukkasten-
- ja puissa suhisevan tuulen joukkoon?
- Olipa runollista! - Eikö ollutkin?
Sovinko paremmin tänne kuin Wieniin-
- säihkyviin salonkeihin, joissa juoruillaan-
- ja joissa juon samppanjaa ja hoipun Straussin valssien tahdissa?
Mistä ihmeestä sait sellaista päähäsi?
Täällä on niin ihanaa ja rauhallista.
- Miten voit lähteä täältä? - Teeskentelen toimeliasta.
- Silloin elämä vaikuttaa tärkeältä. - Pakenetko kenties muistoja?
Tai ehkä etsin syytä jäädä tänne.
Onko se syy vierailuihisi, vai onko Wienissä muutakin ajanvietettä?
- Sinä et ole "ajanvietettä". - Mitä minä sitten olen?
Olet ihana.
Olet viehättävä, hauska, täydellinen emäntä ja...
- ...tavallaan pelastajani. - Olipa epäromanttista.
Olisin kiittämätön ellen sanoisi, että toit elämääni taas merkitystä.
Minä olen kai aika huvittava, ja ompelijani on taitava.
Ystäväpiirini on hieno, ja järjestän iloisia juhlia.
Mutta kaiken sen takana olen vain varakas, vapaa nainen-
- joka etsii aivan kuten sinäkin.
- Otatteko vielä struudelia? - Sorrun kolmanteenkin palaan.
Syötkö vieläkin? Taidat olla onneton.
Olen yrittänyt napata erään sekakvartetin.
Eilen heidät vietiin nenäni edestä. Inhoan varkaita.
- Soitin Pariisiin ja Roomaan ja... - Soititko Georgin puhelimesta?
Pidän rikkaista ja heidän elämästään ja omasta elämästäni heidän luonaan.
Missähän lapset ovat?
He ovat kai menneet minua piiloon.
Max, teeskentele hetki ja yritä olla miellyttävä.
- No? - Mitä?
Oletko vakuuttanut Georgin? Kuulenko hääkellojen lyövän?
- Ne eivät ehkä pauhaa minulle. - Mitä sinä puhut?
- Pidän Georgista, joten älä pelleile. - Haluan huvitella! Kerro kaikki.
Kerro Maxille kaikki yksityiset ja iljettävät pikkuseikat.
- Luulen, että olen täällä kokelaana. - Näin on. Et voi reputtaa.
- Niin voi käydä. - Tunnen sinut. Keksit keinot.
- Georg ei ole tavallinen. - Hän on rikas.
- Vaimo jätti jälkeensä surun. - Sinun miehesi jätti rahaa.
- Olet kamala, Max! - Olette perheeni. Menkää naimisiin.
Rahojen pitää pysyä perheessä.
- Mitä sinä teet? - Kapteeni von Trapp! Minä etsin...
Minä en nähnyt... En tiennyt, että te...
- Heil Hitler! - Kuka sinä olet?
- Toin sähkeen herra Detweilerille. - Se on minulle.
Toimitit sähkeen. Lähde nyt pois.
- Hän on vasta poika. - Ja minä olen itävaltalainen.
- Pysy vain itse ulkopuolella. - Älä ikinä sano noin!
En voi estää muiden poliittista toimintaa.
Kyllä voit! Sinun täytyy voida.
Hohoi...
Olet kaukana. Missä olet?
Olen maailmassa, joka on ikävä kyllä katoamassa.
Voinko mitenkään saada sinua omaan maailmaani?
Kapteeni! Olette kotona!
Tulkaa heti ylös vedestä!
Te olette varmaankin paronitar Schraeder!
Riviin järjesty!
Tämä on paronitar Schraeder.
- Nämä ovat minun lapseni. - Hyvää päivää.
Menkää sisään, vaihtakaa vaatteet ja tulkaa takaisin!
Jääkää te tänne, neiti!
Minä taidan mennä katsomaan, mitä Max puuhaa.
No niin, neiti.
Haluan, että vastaatte suoraan.
Onko mahdollista, vai kuvittelinko vain...
- Kiipeilivätkö lapseni tänään puissa? - Kyllä, kapteeni.
Ja mistä he ovat saaneet nämä...
Ne ovat leikkivaatteet. Minä tein ne.
Ompelin ne vanhoista verhoista. Kangas kestää vielä kauan.
Ovatko lapseni liikkuneet Salzburgissa-
- pukeutuneina vanhoihin verhoihin?
- Ja heillä on ollut hauskaa. - Heillä on univormut.
Ne ovat pakkopaitoja. Lasten täytyy uskaltaa leikkiä!
- He eivät ole valittaneet. - He eivät uskalla!
- Älkää puhuko lapsistani noin. - Ette edes tunne heitä.
Teidän täytyy nyt kuunnella!
Ajatellaan Liesliä. Hän on pian täysikasvuinen nainen.
Ja ketä Friedrich voi pitää esikuvanaan?
- Tunnen poikani! - Brigitta tuntee hänet paremmin.
Kurt esittää kovaa, ettei kukaan huomaisi hänen tuskaansa.
Louisasta en vielä tiedä, mutta pikkuiset kaipaavat vain rakkautta.
- Nyt riittää! - En lopettanut vielä!
Kyllä lopetitte, kapteeni!
Neiti...
Nyt saatte pakata tavaranne ja palata takaisin luostariin.
- Mitä tuo on? - Se on laulua.
Minä kuulen sen. Ketkä laulavat?
Lapset.
Opetin heitä laulamaan paronittarelle.
Niin onnen ja rauhan se mulle toi
Se mulle toi
Kuin lintunen lennellä tahtoisin
Kohti taivaita vaan
Taivaita vaan
Kuin tuuli mä ilmassa kiitäisin
Yli vuorten ja maan
Kuin lähde mä tahtoisin auringon
Valovuon heijastaa
Heijastaa
Ja laulella vain
Halki yön kunnes aamu jo saa
Mä vuorille käyn
Suru milloin valtaa
Ne lohtua suo
Aina laulullaan
Niin toivoa saan
Kun sen laulun kuulen
Ja kun laulaa...
...saan
Alppitähtiä!
Et ole kertonut, miten ihania lapsesi ovat.
Pysykää täällä.
Neiti.
Käyttäydyin huonosti. Pyydän anteeksi.
Olen liian suorapuheinen. Se on vikani.
Olitte oikeassa.
Minä en tunne lapsiani.
Ei ole liian myöhäistä. He kaipaavat seuraanne.
Toitte musiikin takaisin taloon.
Olin unohtanut sen.
Neiti!
Haluan, että jäätte.
Minä pyydän, että jäätte.
- Jos voin auttaa... - Olette jo auttanut.
Enemmän kuin tiedättekään.
Esirippu!
Oli vuorella paimen seuranaan tuuli
Kauas kantoi äänen iloisen se tuuli
Väki kylän kaukaisen aikanaan kuuli
Paimenen kurkun äänen kirkkaan kuuli
Ho ho jodleiuu Ho ho jodleidiei
Ho ho jodleiuu Ho jodleidileidiei
Marta!
Gretl, työnnä prinssi!
Prinssikin sen linnassaan kuuli
Vaeltavat miehet matkallaan kuuli
Herrajoukko ruokasalissaan kuuli
Juomaseura oluttuopit kourassaan sen kuuli
Pikkutyttö sen vaaleanpunaisissaan kuuli
Paimen taas hänen vastaustaan kuuli
Äitikin aivan riemuissaan kuuli
Tytön ja paimenen duettoa kuuli
Pikkutyttö sen vaaleanpunaisissaan kuuli
Paimen taas hänen vastaustaan kuuli
Äitikin aivan riemuissaan kuuli
Kauniiksi duoksi äiti heitä luuli
Onnea riittää
Pian tulee duosta jo trio
Bravo! Se oli hienoa!
- Saammeko pitää nukketeatterin? - Totta kai saatte!
Juuri siksi käskinkin lähettää laskun isällenne.
Hienoa työtä, neiti.
- Voin vain ihailla. - He ovat teidän lapsianne.
- Osaatteko te kaikkea? - Minusta ei tule hyvää nunnaa.
Minä autan teitä mielelläni.
Kuunnelkaa kaikki! Haluan kertoa teille yllätyksen.
Olen tänään vihdoinkin löytänyt ryhmän esiintymään laulujuhlille.
Onneksi olkoon, Max.
Ketä käytät tällä kertaa hyväksesi?
- Pyhän Ignatiuksen kuoroako? - Arvaa vielä.
- Tuota... Klopmannin kuoroako? - Ei, ei.
- Kerro nyt. - Se on laulava perhe.
Sepä viehättävää! Kenen perhe se on?
Sinun. Heistä tulee laulujuhlien kohokohta.
- Mikä nyt naurattaa? - Sinä. Olet kallis mutta hauska.
Kuulit itse! He menestyvät. Tämä on uusi, tuore keksintö.
Minun lapseni eivät laula julkisesti.
- Yrittänyttä ei laiteta... - Kuka laulaa seuraavaksi?
Äänestimme yksimielisesti... teitä, kapteeni.
En ymmärrä.
Ei käy.
- Lauloitte kuulemma hyvin. - Siitä on jo aikaa.
- Minä muistan sen. - Ole kiltti, isä.
Mikset kertonut? Olisin ottanut huuliharpun mukaan.
Edelweiss
Kukka viattomuuden
Valkoinen
Hentoinen
Uskon sain sulta...
...uuden
Kukkanen alppien rinteiden
Kestät jään ja tuulen
Edelweiss
Uskon sain sulta uuden
- Edelweiss - Edelweiss
Kukka kaukaisten vuorten
- Valkoinen - Valkoinen
- Hentoinen - Hentoinen
Kukka sydänten...
...nuorten
Alppien, kotimaan kaukaisen
Terveiset tuot kaukaa
Edelweiss
Usko sydänten nuorten
Sano vain, jos haluat itsekin liittyä von Trappin perhekuoroon.
Keksin hienon ajatuksen, Georg. Täytetään talo musiikilla.
Järjestä upeat juhlat vierailuni kunniaksi.
Minun on korkea aika tutustua ystäviisi. Etkö ole samaa mieltä?
On aika mennä nukkumaan, lapset. Sanokaa hyvää yötä.
Ne ovat ensimmäiset juhlani!
Huomasitte varmaan Itävallan lipun tuolla aulassa?
- Naiset ovat kauniita. - Rumiapas.
- Sinä pelkäät heitä. - Vain miehet pelkäävät naisia.
- Miehet ovat kauniita. - Mistä sinä sen tiedät?
- Kenen kanssa tanssit, Liesl? - En kenenkään.
Tanssit jonkun kanssa.
- Saanko luvan? - Tottahan toki, nuori mies.
- En tiennyt, että osaatte tanssia. - Olisitte tehnyt meistä tanssiryhmän.
- Mikä tuo on? - Se on itävaltalainen kansantanssi.
- Näyttäkää. - Tanssin viimeksi lapsena.
Kyllä te muistatte sen. Olkaa kiltti.
Hyvä on. Tule tänne.
Sinä kumarrat, ja minä niiaan.
- Näinkö? - Nyt kävelemme tuonne päin.
Askel, hyppy...
Sallithan minun?
En muista enempää.
- Olette ihan punainen. - Olenko?
En ole kovin tottunut tanssimaan.
Tehän tanssitte hienosti. Olette kaunis pari.
- Lasten on aika sanoa hyvää yötä. - Meillä on kaikille yllätys.
Olit turhaan huolissasi, ettet löytäisi juhlassa ystävää.
- Ulkona on aika viileää. - Minusta siellä vaikutti lämpimältä.
Hyvä herrasväki, von Trappin lapset haluavat toivottaa hyvää yötä.
Kaappikellossa on sointi surumielinen
Kirkonkellonkin ääni kantautuu
Ja lastenhuoneessa outo lintunen
Esiin tulee, sanoo kukkuu
Kukkuu
Ne eivät tätä soisi, vaan joustaa eivät voisi
On hyvästeltävä
Joukko tää
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Nyt mennä pois mua haluttaisi ei
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, näkemiin
Näkemiin, näkemiin nyt itse kullekin
Hyvää yötä, au revoir, auf Wiedersehen
Saisinko vain samppanjakulauksen?
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Mä huokaisen ja sanon hei hei
Hei hei
On hauska mennä
Nyt valhe auta ei
Mä leijailen
Ja lento minut vei
Nyt nukkuu aurinko
Ja lapset valvo ei
Hyvää
Yötä
Auf Wiedersehen, hei hei
Hei hei
He olisivat laulujuhlan vetonaula! Haluan puhua kanssanne, neiti.
Georg, älä anna tytön häipyä.
Hänen täytyy jäädä juhlimaan. Georg...
- Voitte jäädä. - Olen kavaljeerinne. Liikeasia.
Franz, kata viereeni paikka Maria-neidille.
- Kuten haluatte, herra. - Kaikki on järjestetty.
- Pukuni ei sovi. - Vaihtakaa vaatteet. Odotamme teitä.
- Olette varmaan ylpeä lapsistanne. - Niin olen.
Mikä kuvastaisi paremmin maamme kauneutta-
- kuin lasten viattomat äänet?
Onko Itävallalla mielestänne yksinoikeus hyveisiin?
Toisten mielestä itävaltalainen laulu-
- voittaa saksalaiset uhkailut.
Strutsi piilottaa päänsä hiekkaan-
- ja toisinaan lippuun.
Pitäisikö teitä varoittaa tulevasta yhdistymisestä-
- pukemalla viesti laulun muotoon?
Jos natsit valtaavat Itävallan, te olette trumpettiryhmä.
- Imartelette minua. - Anteeksi, tarkoitus oli syyttää.
On ystävällistä, että tarjoatte apua.
Minulla ei ole mitään sopivaa.
Onhan teillä se viehättävä puku, jota käytitte silloin-
- kun kapteeni oli aivan lumoutunut.
Lumoutunutko?
Mehän olemme naisia. Tiedämme kyllä, milloin mies huomaa meidät.
Kapteeni huomaa aina kaikki.
Ei ole syytä puolustautua, Maria. Olette viehättävä.
On selvää, että kapteenikin huomaa teidät.
- Toivottavasti te pilailette. - En pilaile.
- En ole ikinä... - Ei tarvitsekaan.
Miestä ei kiehdo mikään niin kuin nainen, joka rakastaa häntä.
Rakastaa...?
Ja mukavaa on myös se, että hän luulee rakastavansa teitä.
- Se ei ole totta! - Tiedättehän, miten hän katsoo teitä.
Ja te punastuitte, kun tanssitte hänen kanssaan.
Älkää pelästykö, hän toipuu siitä pian. Miehet toipuvat aina.
Minun täytyy lähteä. En voi jäädä tänne.
- Voinko auttaa teitä? - Ette voi.
Tai voitte. Älkää puhuko tästä sanaakaan kapteenille.
En, en tietenkään puhu.
Näkemiin, Maria. Teistä tulee varmasti kelpo nunna.
Samppanjaa, kultaseni. Haluankin juhlia. Kippis.
- Sinä tiedät jotain. - Ehkäpä.
Miten saamme Maria-neidin vaikuttamaan Georgiin?
Lapset pitää saada laulujuhlille. Se on tärkeää Itävallalle.
- Et sinäkään siitä kärsisi. - Enpä tosiaan.
Ehkä sinun pitäisikin kääntyä minun puoleeni.
Väliaika
VÄLINÄYTÖS
- Tämähän on hauskaa! Neljä... - Minä olen viitonen.
- Voimmeko lopettaa? Meitä väsyttää. - Jos kerran haluatte.
Voimme leikkiä taas huomenna.
Maalla voi todella levätä, vai mitä? Ota vähän limonadia.
- Täytyy olla helpompikin keino. - En osaa ajatella sinua äitinä.
Miten aiot selvitä tehtävästä?
Etkö ole ikinä kuullut sisäoppilaitoksista?
Paronitar Machiavelli...
- Max-setä, missä isä on? - Hän on kai sisällä.
Mitä te kaikki murjotatte? Nyt keksin! Voimme harjoitella.
- Leikitään laulujuhlia. - Minä en halua laulaa.
- En ilman Maria-neitiä. - Hae kitara, Liesl.
Asettukaa omille paikoillenne. Anna ääni, Liesl.
Ihastuttakaa minut.
- Miksette laula, Friedrich ja Gretl? - Sormi on kipeä.
Lauloit kauniisti silloin juhlissa.
Laulakaa joku tuttu laulu. Olkaa iloisia.
Kun vuorille käyn
Sulosoinnun kuulen
Kun lauluissa sen
Ajat menneet soi
Kun laulaa mä saan
Kera vuorten tuulen
- He halusivat laulaa minulle. - Jatkakaa vain.
- Haluatko juotavaa, Georg? - Ei kiitos.
Isä. Onko totta, että Maria-neiti ei tule takaisin?
- On kai. Mitä täällä on? - Punaista limonadia.
Siinä on kyllä enemmän muuta...
- En usko sitä, isä. - Mitä et usko, kulta?
- Sitä juttua Maria-neidistä. - Enkö kertonut teille viestistä?
Hänen oli niin ikävä luostaria-
- että hänen oli pakko jättää meidät. Siinä kaikki.
- Taidanpa kokeilla tuota. - Hän ei edes hyvästellyt.
Hän hyvästeli viestissään.
- Tämä ei ole makeaa eikä hapanta. - Se on vain punaista.
Kenet saamme uudeksi kotiopettajaksi?
Tuota...
Te ette saa enää uutta kotiopettajaa.
- Emmekö? - Ette.
- Te saatte uuden äidin. - Uuden äidinkö?
Juttelimme eilen ja päätimme asiasta. Meistä tulee onnellinen perhe.
Hyvä on. Juoskaapa nyt leikkimään.
- Niin, lapset? - Minä olen Liesl.
Me tulimme tapaamaan Maria-neitiä.
Maria-neitiäkö? Siis Mariaa!
Tulkaa sisään.
Odottakaa tässä.
Kuulin, että etsitte Mariaa.
- Kertokaa, että olemme täällä. - Olen pahoillani.
- Teidän täytyy kertoa! - Haluamme hänet takaisin!
- Haluamme vain puhua hänelle. - Maria ei nyt halua tavata ketään.
- Hän tapaa meidät! - Haluan näyttää sormeani.
Joskus toiste sitten. Kerron, että kävitte täällä.
Menkäähän nyt, lapset.
Näkemiin, lapset.
- Mistä oli kyse, sisar Margaretta? - Von Trappin lapset kysyivät Mariaa.
Onko hän kertonut mitään?
Ei sanaakaan. Hän vain rukoilee.
Se on omituista. Hän on sekä iloinen että onneton paluunsa takia.
Tein ehkä virheen, kun jätin hänet rauhaan. Tuo hänet minun luokseni.
Sisar Augusta, vie uusi kokelas pukeutumaan. Herran siunausta.
Pyydä hänet sisään.
Olet ollut onneton. Olen pahoillani siitä.
- Miksi sinut lähetettiin pois? - Minä lähdin itse.
Käy istumaan, Maria. Kerro, mitä tapahtui.
- Minua pelotti. - Pelottiko? Olivatko he ilkeitä?
Eivät toki! Minä olin vain hämmentynyt.
Se oli aivan uusi tunne. Tiesin, että täällä olisin turvassa.
Luostaria ei saa käyttää pakopaikkana.
Mitä asiaa et voi kohdata?
- En voi kohdata enää häntä. - Häntäkö?
Kiitos, sisar Margaretta.
Kapteeni von Trappiako?
- Oletko rakastunut häneen? - En tiedä!
Paronitar sanoi, että kapteenikin rakastaa minua, mutta en usko sitä.
Joskus katsoimme toisiamme ja henkeni salpautui.
- Näytitkö hänelle tunteesi? - En tietoisesti.
Minähän olin Jumalan asialla. En saanut pyytää miehen rakkautta.
Olen valmis antamaan luostarilupauksen.
Auttakaa minua.
Miehen ja naisen rakkauskin on pyhää. Sinulla on kykyä rakastaa.
- Mieti, miten käytät rakkauttasi. - Olen luvannut elämäni Jumalalle.
Eihän miehen rakastaminen vähennä rakkauttasi Jumalaan.
Ei, sinun on otettava asiasta selvää. Sinun täytyy palata takaisin.
Älkää pyytäkö minulta sitä. Antakaa minun jäädä.
Luostarin muurit eivät torju ongelmia. Ne on kohdattava.
Sinun on elettävä elämä, jota varten synnyit.
Vuorille nouse
Katso kaikkialle
Seuraa joka tietä
Tutuille seuduille
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen saat
Onnesi vaatii
Kaiken rakkautesi
Joka ikinen päivä
Läpi elämäsi
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen saat
Onnesi vaatii
Kaiken rakkautesi
Joka ikinen päivä
Läpi elämäsi
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen...
...saat
Lapseni eivät yleensä salaile asioita.
Emme salaile mitään, isä.
- Ette yleensä myöhästy aterialta. - Emme tajunneet ajan kulua.
Kuka kertoo minulle totuuden? Friedrich? Brigitta? Liesl?
Missä luulet meidän olleen, isä?
Ellet usko meitä, sinun täytyy epäillä jotain.
Marta... Kerro sinä minulle.
Friedrich kertoi jo, että olimme marjassa.
Unohdin sen! Olitte marjassa.
- Koko iltapäivänkö? - Poimimme tuhansia marjoja.
- Mitä marjoja ne olivat? - Mustikoita.
Vielä ei ole mustikoiden aika.
Ne olivatkin mansikoita. On ollut niin kylmä, että ne sinersivät.
Selvä on. Näyttäkää minulle marjanne. Näyttäkää nyt.
- Meillä ei ole niitä enää. - Eikö?
Mitä niille tapahtui?
- Me söimme ne! - Söittekö ne kaikki?
Ne olivat tosi hyviä!
Koska olette ahtaneet itsenne täyteen makoisia marjoja-
- sanon rouva Schmidtille, ettette tarvitse enää päivällistä.
- Olisi pitänyt kertoa totuus. - Hän olisi suuttunut.
- Nyt näännymme nälkään. - Emme tehneet mitään väärää.
Minun vatsani kurisee.
Miksemme saaneet nähdä häntä?
- Miltähän ruoho maistuu? - Minulla on kurja olo.
Kun Maria-neitiä suretti, hän lauloi sitä laulua. Kokeillaan mekin.
Kissojen viikset
Ja kasteiset kukat
Kuparipannut
Ja viirukkaat sukat
Ystävän kirjeen kun postista saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Miksei oloni parane?
Kun säästöporsaaseen
Pennejä karttuu
Kun lumihiutaleet ripsiini tarttuu
Talvi kun loppuu ja kevät kun saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Jos saan haavan, taikka kaadun
Tai jos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois...
...jo jää
Onpa hauska nähdä teitä! Mikä vaivaa, Kurt?
- Nälkä. - Mitä sormellesi tapahtui?
Se juuttui kiinni... Friedrichin hampaisiin.
Entä sinä, Liesl? Onko tullut sähkeitä?
Ei ainuttakaan, mutta alan tottua siihen. Kaipaan jo kouluun.
Et saa paeta ongelmiasi. Ne pitää kohdata!
- Minulla on kerrottavaa. - Niin meilläkin.
Tärkein asia on se, että isä menee naimisiin.
Paronitar Schraederin kanssa.
Vai niin.
Katso, isä, Maria-neiti tuli takaisin!
Hyvää iltaa, kapteeni.
Menkääpä sisälle syömään päivällistä!
Lähditte sanomatta näkemiin edes lapsille.
Se oli väärin. Pyydän anteeksi.
- Miksi teitte niin? - Älkää kysykö. Tilanne on muuttunut.
Maria-neiti! Tulitte takaisin. Eikö olekin hienoa, Georg?
Toivotan teille onnea. Lapset kertoivat, että menette naimisiin.
Tulittehan takaisin jäädäksenne?
Viivyn vain, kunnes löydätte seuraajan.
Siinähän sinä olet!
Täytyy puhua kokille wieninleikkeestä. Se on aivan liian hyvää.
Ja se tekee sinut liian hiljaiseksi. Vai johtuuko se viinistä?
Et taida tajuta, miten vaikeaa sinulle on keksiä häälahjaa.
Saathan toki minut, mutta haluan antaa jotain muutakin pientä.
Ajattelin täytekynää, mutta sinulla on jo.
Sitten ajattelin huvilaa Ranskasta, mutta sitä on vaikea paketoida.
Mitä pidät huvipursista? Haluatko ison Välimerelle vai pienen ammeeseen?
Entä minne lähdemme häämatkalle?
Ajattelin matkaa maailman ympäri-
- mutta on pakko olla parempikin kohde.
- Elsa. - Niin, Georg.
Tästä ei tule mitään, sinusta ja minusta.
En ole ollut rehellinen meille molemmille enkä reilu sinua kohtaan.
- Kun puhutaan avioliitosta... - Älä sano enempää, Georg.
Olen nimittäin ajatellut muitakin asioita.
Pidän sinusta, mutta et taida sopia minulle.
Olet aivan liian itsenäinen.
Tarvitsen miehen, joka todella tarvitsee minua tai edes rahojani.
Olen nauttinut seurastasi ja kiitän sinua siitä.
Nyt menen pakkaamaan tavarani ja palaan Wieniin, minne kuulun.
Ja jossain tuolla on nuori nainen, josta ilmeisesti...
...ei ikinä tule nunnaa.
Näkemiin, rakkaani.
Hei.
Arvelinkin, että saattaisitte olla täällä.
- Halusitteko jotain? - En toki. Istukaa.
Saanko...?
Minä ajattelin ja ihmettelin kahta asiaa.
Miksi pakenitte luostariin-
- ja mikä sai teidät palaamaan takaisin?
Minulla oli täällä tehtävä, ja tulin hoitamaan sen.
Onko se ainoa syy?
- Minun oli ikävä lapsia. - Niin... Lapsiako vain?
- Ei... kyllä! Eikö se ole oikein? - Tietysti on, totta kai!
Minä vain toivoin, että te... saattaisitte...
Niin?
Mikään ei ollut ennallaan, kun olitte poissa-
- ja kaikki muuttuu taas, kun lähdette.
Ajattelin, että voisitte ehkä... muuttaa mielenne.
Paronitar saa varmasti kaiken kohdalleen.
- Paronitar ei jää tänne. - Eikö?
- Ei. - Minä en ymmärrä.
- Purimme kihlauksemme. - Olen pahoillani.
Oletteko?
Puritteko?
Eihän sitä voi mennä naimisiin, kun on...
...rakastunut toiseen.
Vai voiko?
Abbedissa sanoo aina-
- että kun Herra sulkee oven, Hän avaa ikkunan toisaalla.
Mitä muuta abbedissa sanoo?
Että jokaisen pitää etsiä elämäänsä.
Senkö takia palasit takaisin?
Oletko löytänyt sen, Maria?
Luulen löytäneeni. Tiedän löytäneeni.
Minä rakastan sinua.
Voiko tämä olla totta?
Lapsuuteni ehkä oli huono
Nuoruus ehkä oli surkea
Mutta jossain surkeassa menneisyydessäni
Täytyi olla jotain aitoa
Sä olet siinä edessäni, rakastat
Vaikkemme saisi siunausta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kai jotain hienoa
Mikään ei tule tyhjästä
Se on mahdotonta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kai jotain hienoa
Tiedätkö, milloin rakastuin sinuun?
Silloin illalla, kun istuit sen typerän kävyn päälle.
Minä tiesin sen silloin, kun puhalsit hölmöä pilliäsi.
Sä olet siinä edessäni, rakastat
Vaikkemme saisi siunausta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kai jotain hienoa
Mikään ei tule tyhjästä
Se on mahdotonta
Siis jossain nuoruuden...
...vuosina
Tein kai jotain
Jotain hienoa
Maria...
Onko ketään, jolta minun pitäisi pyytää kättäsi?
- Voisimme kysyä... - Lapsiltako?
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi taivaan pilven pyydystää?
Millä sanalla kuvata voi Mariaa?
Tuuliviiri
Hupakko Pelle
Kaikenlaista hänelle opettaa voisi
Paljon hänen pitäisi ymmärtää
Miten hänet saan puhetta kuuntelemaan?
Miten voi aallon rantaan pysäyttää?
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi vilkkaan kuunsäteen kesyttää?
Herra Detweiler!
- Heil Hitler. - Hyvää päivää, herra Zeller.
Ette ehkä ole kuullut, että olen puolueen piirijohtaja.
Kävin juuri kapteeni von Trappin talossa.
Siellä ei ollut Kolmannen valtakunnan lippua-
- mutta hoidimme asian.
Taloudenhoitaja neuvoi minut tänne. Muuta hän ei kertonutkaan.
- Mitä haluatte tietää? - Milloin kapteeni palaa?
Hän on häämatkalla. Emme ole kuulleet hänestä.
Eikö hän muka ole ollut kuukauteen yhteydessä lapsiinsa?
Kuinka moni mies on yhteydessä lapsiinsa häämatkalla?
Hänen pitää täyttää paikkansa uudessa järjestyksessä.
Onnittelen teitä siitä, ettette estä laulujuhlaa.
Mikään ei ole muuttunut Itävallassa, ja laulu ja soitto ilmaisevat sen.
Itävalta on entisensä.
- Mennään kotiin. - Miksi hän oli vihainen?
- Nykyään ollaan vihaisia. - Johtuuko se hämähäkkilipusta?
Joutuuko isä vaikeuksiin?
Pitää tulla toimeen kaikkien kanssa. Muistakaa se illalla.
- Laulammeko tosiaan yleisön edessä? - Kyllä. Tässä ovat nimenne:
Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Kurt, Marta ja Gretl.
- Miksi olen aina viimeinen? - Koska olet tärkein.
- Antaako isä luvan esiintyä? - Hän on ylpeä teistä.
- Uskotko sen, Liesl? - Etkö luota minuun? Olet älykäs tyttö.
Liesl!
Rolfe, onpa hauska nähdä sinut. Siitä on niin pitkä...
Anna tämä isällesi, kun hän tulee.
- Hän on häämatkalla. - Tiedän. Me tiedämme kaiken kaikista.
- Ketkä "me"? - Toimita tuo hänelle.
- Se on sähke Berliinistä. - Etkö toisi sitä itse?
Minulla on tärkeämpiä tehtäviä, ja niin pitäisi olla isälläsikin.
Mutta Rolfe...
Oletteko te jo kotona?
Toitteko tuliaisia Pariisista?
- Miksette soittaneet? - Yritimme.
- Se ei ollut minun tekosiani. - Palasimme heti.
Meillä oli ikävä teitä!
- Kaipasimme hyvänyönsuukkoja. - Ja meteliä aamuisin.
Tulitte juuri sopivasti. Katso, Maria-neiti... tai siis äiti.
Esiinnymme laulujuhlissa illalla.
Yllätys, yllätys!
Teille on yllätyksiä kuistilla.
- Puhutaan tästä sisällä. - Minun piti tehdä nopea päätös.
Oli onni, että sain heidät mukaan. Heistä tulee juhlan kohokohta.
- Seitsemän lasta samasta perheestä. - Max!
Muistan tehneeni selväksi, että perheeni ei laula julkisesti.
Komitea ihastui heihin.
- He olivat ihastuneita. - Tämän kerran...
- Ei tule kuuloonkaan. - Tee se Itävallan vuoksi.
Itävallanko? Ei ole enää Itävaltaa.
Liitos tapahtui rauhassa. Iloitaan siitä.
Kuule Max, toisinaan en todellakaan tunne sinua.
Isä, minä unohdin. Tämä on sinulle.
Hänen täytyy teeskennellä yhteistyötä.
- En voi vaatia sellaista. - Minä yritän. Elleivät lapset laula...
...Itävallan tilanne vain pahenee, puhumattakaan minusta.
Äiti... Tuntuu mukavalta sanoa niin.
- Se on myös mukava kuulla. - Näen, että rakastat isää kovasti.
Mitä pitää tehdä, kun luulee rakastavansa toista, ja se loppuu-
- tai toinen lakkaa rakastamasta?
Silloin pitää itkeä ja odottaa sitten taas päivänpaistetta.
On niin paljon asioita, jotka minun pitäisi tietää.
- Joskus kaikki tuntuu olevan lopussa. - Ja joskus vasta alussa.
Siltä minustakin tuntui. Kaikki muuttuu sinullekin ihanaksi.
Kun olet vasta kuudentoista
Elämä odottaa
Ystävän saat, jonka ajatukset jaat
Hän pian sua rakastaa
Kun se tapahtuu
Pian sen jälkeen
Ei mikään ole ennallaan
Jostain sen tiedän
Ja syliinsä riennän
Kun hän nimeni sanoo vaan
Katoavat vanhat mietteesi
Ne menettävät hohtoaan
Kohta jo pääset vaimoksi
Ja miehellesi kuulut vaan
Ehkä luulet, että tämä on
Unelma mahdottomin
Kun olet vasta kuudentoista
Odota hetki...
- Odotan - ...ainakin
Nyt odota hetki...
...ainakin
- Mistä on kyse? - Berliinistä. Sain paikan laivastosta.
Minun pitää ilmoittautua tukikohdassa Bremerhavenissa huomenna.
Tiesin, että näin kävisi, mutta näin pianko?
En voi kieltäytyä. Se olisi kohtalokasta.
Mutta en voi edes ajatella liittyväni heihin.
Valmista lapset lähtöön. Älä sano mitään huolestuttavaa.
Meidän pitää lähteä Itävallasta-
- ja tästä talosta...
...tänä iltana.
Sydäntäni särkee, kun lapset eivät esiinnykään.
- Olemme silloin jo ylittäneet rajan. - Teen suuren uhrauksen.
- Et voi muutakaan. - Siksi minä teenkin sen.
- Miksei isä käynnistä autoa? - Kukaan ei saa kuulla meitä!
Mitä rouva Schmidt ja Franz sanovat?
On hyvä, etteivät he tiedä mitään.
- Palaammeko takaisin? - Toivottavasti.
Työntävätkö isä ja Max-setä auton Sveitsiin saakka?
- Onko auto rikki, kapteeni? - Se ei käynnisty.
Karl!
Yritä korjata kapteeni von Trappin auto.
Hyvin tehty, Karl.
En kysynyt, minne olette matkalla, ettekä te kysynyt, mitä teen täällä.
Meitä vaivaa uteliaisuuden puute.
Ette vastannut sähkeeseen, jonka saitte amiraali von Schreiberilta.
Minä kuvittelin, ettei toisten sähkeitä lueta Itävallassa.
- Ei ainakaan tutussa Itävallassa. - Minulla on käskyni.
Saatan teidät itse Bremerhaveniin tänä iltana.
Olen pahoillani, mutta se ei mitenkään sovi.
Me kaikki, koko perhe siis...
...osallistumme tänään laulujuhliin. Olimme juuri lähdössä sinne.
- Emme voi aiheuttaa pettymystä. - Toivottavasti emme myöhästy.
Väitättekö muka, että laulatte konsertissa?
Siitä tulee ainutlaatuinen esitys.
Minullakin on salattuja kykyjä, herra Zeller.
Tässä on illan ohjelma.
- Tässä on vain lasten nimet. - Nimenä on von Trappin perhekuoro.
Ja minähän olen perheen pää.
Entä miten selitätte nuo matkavaatteet?
Esiinnymme näissä. Yöilma ei tee hyvää lasten äänille.
Pieni viivästys ei liene pahasta.
Joten... saatte luvan laulaa.
Laulatte kaikki, koska minä haluan niin.
Se osoittaa, ettei mikään ole muuttunut Itävallassa.
Esityksen jälkeen viemme kapteeni von Trappin Bremerhaveniin.
Menkää nyt autoon, niin saatamme teidät laulujuhlille.
- Se ei ole tarpeen, herra Zeller. - Se on minulle ilo ja kunnia.
Emmehän halua, että katoatte väkijoukkoon. Vai mitä?
Emme.
- So se tahtoo torua - Tahtoo torua
- La ei sitä tajua - Ei sitä tajua
- Titä seuraa vielä do - Seuraa vielä do
- Seuraa vielä do
- Vielä do - Vielä do
Vielä do
Seuraa vielä do Vielä do
Seuraa vielä, vielä do
- Vielä - A B C
- Vielä - Do re mi
Seuraa vielä do
Vielä do
Vielä vielä...
...do
Rakkaat maanmieheni.
En tule näkemään teitä pitkään aikaan.
Haluaisin nyt laulaa teille rakkauslaulun.
Tiedän, että tämä rakkaus yhdistää meitä.
Rukoilen, ettette ikinä anna sen kuolla.
Edelweiss
Kukka viattomuuden
Valkoinen
Hentoinen
Uskon sain sulta uuden
Kukkanen alppien rinteiden
Kestät jään ja tuulen
Edelweiss
Uskon sain sulta uuden
Edelweiss
Edel...
Valkoinen
Hentoinen
Kukka sydänten nuorten
Alppien, kotimaan kaukaisen
Terveiset tuot kaukaa
Edelweiss
Usko sydänten nuorten
Tämä voi onnistua. Minun tulee ikävä teitä.
Ja rahoja, jotka olisin ansainnut...
Kiitos, hyvä yleisö. Kilpailusarja on nyt päättynyt-
- mutta emme tiedä vielä lopputulosta.
Tuomarit miettivät vielä, ja sain luvan lisäesitykseen.
Von Trappit eivät saa tämän jälkeen laulaa yhdessä pitkään aikaan.
Konsertin jälkeen kapteeni von Trapp astuu palvelukseen-
- Kolmannen valtakunnan merivoimissa.
Tässä tulee siis von Trappin perhe-
- hyvästelemään teidät.
Kaappikellossa on sointi surumielinen
Kirkonkellonkin ääni kantautuu
Ja lastenhuoneessa outo lintunen
Esiin tulee, sanoo kukkuu
Kukkuu
Ne eivät tätä soisi, vaan joustaa eivät voisi
On hyvästeltävä
Joukko tää
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Nyt mennä pois meitä haluttaisi ei
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, näkemiin
Näkemiin, näkemiin nyt itse kullekin
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Leijailemme
Ja lento meidät vei
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Nyt nukkuu aurinko, ja lapset valvo ei
Hei hei
Tuomaristo on nyt tehnyt päätöksensä.
Aloitamme kolmannesta palkinnosta.
Sen saa Pyhän Agathan kuoron ensimmäinen soololaulaja-
- neiti Schweiger!
Toisen palkinnon saa Toby Reiserin kvintetti.
Ja ensimmäinen palkinto, suurin kunnianosoitus-
- menee von Trappin perhekuorolle!
Von Trappin perhe!
He ovat poissa!
Tulkaa mukaan.
Tulkaa pian! Näytän, mihin voitte piiloutua.
Älkää pitäkö kiirettä.
Avatkaa portti!
Hyvää iltaa.
Pitäkää kiirettä!
Kaksi miestä tuonne, kuusi pihalle. Te kaksi tutkitte käytävän.
Emme tajunneet, että luostari joutuisi vaaraan.
- Toimitte oikein. - Lainaatteko autoa?
Autosta ei ole apua. Kuulin radiosta, että rajat on juuri suljettu.
Jos rajat on suljettu, meidän pitää ylittää vuoret jalan.
- Entä lapset? - Autamme heitä.
Selviämme ilman apua.
Et ole yksin. Muista:
"Minä nostan silmäni vuoria kohti: Mistä tulee minulle apu?"
- Minua pelottaa. - Niin minuakin.
Jumala olkoon kanssanne.
Auttaisiko, jos laulaisimme mukavista asioista?
Ei, kulta, se ei nyt auta. Meidän pitää olla oikein hiljaa.
Tulkaa! Mennään katolle.
Rolfe kiltti!
Odota!
Maria, lapset...
- Haluamme teidät, emme muita. - Pane se ase pois.
Pysähtykää, tai ammun!
Olet vasta lapsi.
- Et kuulu tuohon joukkoon. - Pysähtykää!
Lähde mukaamme, ennen kuin on myöhäistä.
Askelkin vielä, niin tapan teidät!
- Anna ase minulle, Rolfe. - Kuulitteko? Tapan teidät!
Rolfe...
Et ikinä kuulu siihen joukkoon.
Luutnantti! He ovat täällä!
Abbedissa... Olen tehnyt syntiä.
Niin minäkin, abbedissa.
Mikä se synti on, lapseni?
Onnesi vaatii
Kaiken rakkautesi
Joka ikinen päivä
Läpi elämäsi
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivoisat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen...
...saavutat.
www.opensubtitles.org SDI Media Group